Ekologie, biotechnologie, nanotechnologie a nové výzvy pro kulturu a umění
S neustálým rozvojem technologií dochází ke změně tradičního konceptu chápání člověka a přírody. Rychlý technologický rozvoj vyvolává i mnohá etická a morální dilemata, na která reagují mnozí umělci prostřednictvím experimentů za pomoci právě vědy a techniky.
Pro většinu umělců je klíčovým aspektem umění svoboda vyjádřování a to nejen co do témat, ale i prostředků. Umělci začali využívat biotechnologie, nanotechnologie a další k manipulaci krajiny, objektů, ale i živých organismů. Tvůrci se rovněž zajímají o současné představy o přírodě, o tom, jak jí technologie mění. V tomto případě mluvíme o ekologickém umění.
Obsah
Definice pojmů ekologie, biotechnologie a nanotechnologie
V následující podkapitole budou vymezeny pojmy ekologie, biotechnologie a nanotechnologie.
Ekologie
Název vědní disciplíny ekologie je složeninou dvou slov, řeckého oikos (= domov, obydlí – přeneseně prostředí) a latinského logos (= slovo –přeneseně věda, nauka). Jako první definoval ekologii německý filozof a biolog Ernst Haeckel v roce 1866 jako „vědu o vzájemných vztazích organismů k jejich anorganickému a organickému prostředí, zvláště o jejich přátelských a nepřátelských vztazích k těm rostlinám a živočichům, s nimiž přicházejí do styku[1].“ Podle E. P. Oduma (1977) je pak ekologie studium struktury a funkce přírody[2].
Všeobjímající pohled na ekologii má John Howkins, který vnímá ekologii jakožto „vědu, která nám pomáhá pochopit vše, celý systém, ať už jde o umění, kulturu, vědění, inovace, učení se nebo cokoli jiného.
Na základě výše uvedených definic můžeme stanovit, že ekologie je interdisciplinární dynamicky rozvíjející se věda o vzájemných vztazích mezi organismy a prostředím, ve kterém žijí.
Biotechnologie
Podle nejnovější definice OECD se pod pojmem biotechnologie rozumí „využívání vědy a technologie na živé organismy nebo jejich části, výrobky a modely pro přeměnu živých i neživých materiálů za účelem vytváření znalostí, zboží a služeb.“ Definice OSN hovoří v dohodě o biologické diverzitě následovně: „Biotechnologie je jakákoli technologie, která využívá biologické systémy, živé organizmy nebo jejich části k určité výrobě nebo jejich přeměně či jinému specifickému použití.“[3]
Biotechnologie se staly důležitou „součásti politiky EU“, stejně jako ústřední součástí některých odvětví hospodářství. Jako příklad lze uvést tři základní odvětví: zemědělsko-potravinářský průmysl včetně zemědělské prvovýroby, zdravotnictví a farmaceutický průmysl nebo průmyslová výroba (chemický, textilní, papírenský průmysl apod.).
Rychlý rozvoj biotechnologií, ale zasáhl i další stránky života jednotlivce, lidstva i celé biosféry. Převratné poznatky biotechnologie se dotkly i etických základů tradičního konceptu živé přírody a identity člověka[4].
Nanotechnologie
Nanotechnologie se zabývá studiem a využitím struktur o velikostech od 1 do 100 nanometrů, tedy od jedné miliontiny milimetru do jedné desetitisíciny milimetru. Nanotechnologie je průřezová technologie, zabývající se praktickým využitím nových a neobvyklých vlastností nanomateriálů pro konstrukci nových struktur, materiálů a zařízení.[5]
Jedním ze zakladatelů nanotechnologie je označován Richard Feynman, který na výroční schůzi Americké společnosti fyziků v Caltechu v roce 1959 představil myšlenku v přednášce There’s Plenty of Room at the Bottom (Tam dole je spousta místa).
Díky nanotechnologii, nanočásticím a nanomateriálům, se otevírají nové perspektivy v oblasti zdravotnictví, elektronice a dalších nejen vědních oblastech, kupříkladu v umění.
Ekologie a umění
Na ekologické umění lze nahlížet z několika perspektiv.
Ekologie není o studiu biologických organismů ani o studii prostředí, ekologie je o studiu vztahu mezi námi a prostředím.“
Mnoho problémů vychází z izolace kategorií jako umění, kreativita, kultura, inovace, kreativní průmysly, kreativní ekonomika a kreativní ekologie.
Ekologické umění je velice dynamický pojem, zahrnuje mnoho perspektiv. Vše co nás obklopuje (fyzické, sémantické i kulturní prostředí) ovlivňuje to, jak vnímáme sebe v rámci toho, kde žijeme. Různí umělci mají samozřejmě různé pohledy na tuto problematiku.
Současné ekologické umění je nový žánr veřejného umění, které zkoumá nové typy životních stylů, postavené na sociálním, ekologickéma a edukačním terénu. Zkoumá lidské chování v interakcích s rostlinami, se zvířaty a to v rámci určité zeměpisné lokace. Nejedná se tedy o umění pro veřejné prostory, ale o umění oslovující veřejné prostory. Současné ekologické umění je stejně jako biotechnologické či nanotechnologické a interdisciplinární. Ekologičtí umělci spolupracují s vědci (oceánografy), inženýry, novináři apod. Jejich cílem je vytvořit takové umění, které by oslovilo společná témata a pomohlo ochránit či “zotavit” křehká místa. Cílem ekologického umění také často bývá obnovit zdravé podmínky pro vytvoření socio-ekologické a politicko-ekonomické změny.
Biotechnologie a umění (Bioart)
Nanotechnologie a umění
Odkazy
Reference
- ↑ Ekologie. In: Nazeleno.cz [online]. Nazeleno.cz, 2008. Dostupné z: http://www.nazeleno.cz/ekologie.dic
- ↑ KOŘÍNKOVÁ, Karina. Ekologie. Ústí nad Labem: PřF UJEP. 2008, 42 s. Dostupné z: http://biology.ujep.cz/vyuka/file.php/1/opory/Ekologie.pdf
- ↑ BABIČKA, Luboš. Biotechnologie v zemědělsko-potravinářském sektoru: Aktuální problémy v oblasti bezpečnosti potravního řetězce při uplatnění BT. Evropský zemědělský fond pro rozvoj venkova: Evropa investuje do venkovských oblastí. Dostupné z: http://www.uniconsulting.cz/download/ucebni-text/Biotechnologie.pdf
- ↑ Biotechnologie, umění a společnost. In: Slidilove.cz [online]. Iuridicum Remedium, 3. 4. 2008. Dostupné z: http://www.slidilove.cz/node/418
- ↑ Definice nanotechnologie. In: Nanocastice.cz [online]. Nanotechnologie, nanočástice a nanomateriály. Dostupné z: http://www.nanocastice.cz/definice-nanotechnologie/
Použitá literatura
Externí odkazy
Související články
Klíčová slova
Archivovaná verze stránky je dostupná na tomto odkazu.